LEGE
Nr. 296 din 28 iunie 2004
privind Codul consumului
ACT EMIS DE: PARLAMENT
ACT PUBLICAT IN: MONITORUL OFICIAL NR. 593 din 1 iulie 2004
![SmartCity3](https://citymanager.online/wp-content/uploads/2018/09/b2-700x300.jpg)
Parlamentul Romaniei adopta prezenta lege.
CAP. 1
Dispozitii generale
Art. 1
Prezenta lege, denumita in continuare Codul, are ca obiect reglementarea
raporturilor juridice create intre agentii economici si consumatori, cu privire
la achizitionarea de produse si servicii, inclusiv a serviciilor financiare,
asigurand cadrul necesar accesului la produse si servicii, informarii lor
complete si corecte despre caracteristicile esentiale ale acestora, apararii si
asigurarii drepturilor si intereselor legitime ale consumatorilor impotriva
unor practici abuzive, participarii acestora la fundamentarea si luarea
deciziilor ce ii intereseaza in calitate de consumatori.
Art. 2
Prevederile prezentului Cod se aplica comercializarii produselor noi,
folosite sau reconditionate, si a serviciilor, inclusiv a serviciilor
financiare, destinate consumatorilor, contractelor incheiate cu consumatorii,
regulilor privind publicitatea produselor si serviciilor, cu exceptia
produselor si serviciilor care sunt reglementate prin legi speciale, a
produselor care se comercializeaza ca antichitati si a produselor necesar a fi
reparate sau reconditionate pentru a fi utilizate, cu conditia ca agentul
economic sa informeze consumatorul despre aceasta.
Art. 3
Actele normative privind protectia consumatorilor nu trebuie sa includa
bariere in calea liberei circulatii a marfurilor si serviciilor.
Art. 4
Principiile de baza ale protectiei consumatorilor sunt:
a) contradictorialitatea - presupune asigurarea posibilitatii persoanelor
aflate pe pozitii divergente de a se exprima cu privire la orice act sau fapt
care are legatura cu posibila incalcare a dispozitiilor privind protectia
consumatorilor;
b) celeritatea procedurii de cercetare - presupune obligatia autoritatii
competente in domeniul protectiei consumatorilor de a proceda, fara intarziere,
la cercetarea sesizarii consumatorilor, cu respectarea drepturilor persoanelor
implicate si a regulilor prevazute de lege;
c) proportionalitatea - conform careia trebuie respectat un raport corect
intre gravitatea sau consecintele faptei constatate, circumstantele savarsirii
acesteia si masura sanctionatorie aplicata;
d) legalitatea masurilor propuse/dispuse - presupune ca autoritatile
competente nu pot propune/dispune decat masurile prevazute de lege;
e) confidentialitatea - obligatia personalului din cadrul autoritatilor
competente de a pastra confidentialitatea datelor, actelor, informatiilor de
orice natura, prin a caror divulgare se pot aduce prejudicii persoanelor fizice
sau juridice, care sunt sau pot fi mentionate in aceste informatii;
f) recunoasterea reciproca - orice produs legal fabricat sau comercializat
intr-un stat membru al Uniunii Europene sau in Turcia ori fabricat in mod legal
intr-un alt stat apartinand Spatiului Economic European este admis pe
teritoriul Romaniei, daca ofera un grad echivalent de protectie cu cel impus de
normele romane.
Art. 5
Statul, prin autoritatea centrala cu atributii in domeniul protectiei
consumatorilor, are drept obiective:
a) protectia consumatorilor impotriva riscului de a achizitiona un produs
sau de a li se presta un serviciu care ar putea sa le prejudicieze viata,
sanatatea sau securitatea ori sa le afecteze drepturile si interesele legitime;
b) promovarea si protectia intereselor economice ale consumatorilor;
c) accesul consumatorilor la informatii complete, corecte si precise asupra
caracteristicilor esentiale ale produselor si serviciilor, astfel incat decizia
pe care o adopta in legatura cu acestea sa corespunda cat mai bine nevoilor
lor;
d) educarea consumatorilor;
e) despagubirea efectiva a consumatorilor;
f) sprijinirea consumatorilor sau a altor grupuri sau organizatii
reprezentative de a se organiza, pentru a-si expune opiniile in procesele de
luare a unei decizii care ii priveste;
g) promovarea cooperarii internationale in domeniul protectiei
consumatorilor si participarea la schimburile rapide de informatii;
h) prevenirea si combaterea, prin toate mijloacele, a practicilor
comerciale abuzive si a prestarii serviciilor, inclusiv a celor financiare care
pot afecta interesele economice ale consumatorilor.
Art. 6
Prevederile cuprinse in prezentul Cod sunt obligatorii pentru toti
consumatorii si agentii economici care efectueaza acte si fapte de comert, in
conditiile legii.
Art. 7
Termenii utilizati in legislatia privind protectia consumatorilor sunt
enumerati cu titlu exemplificativ in anexa care face parte integranta din
prezentul Cod.
CAP. 2
Obligatiile agentilor economici
Art. 8
Agentii economici sunt obligati sa puna pe piata numai produse sau servicii
sigure, care corespund caracteristicilor prescrise sau declarate, sa se
comporte in mod corect in relatiile cu consumatorii si sa nu foloseasca
practici comerciale abuzive.
Art. 9
Sunt interzise importul, fabricatia, distributia, precum si comercializarea
produselor falsificate ori contrafacute, periculoase sau care au parametrii de
securitate neconformi care pot afecta viata, sanatatea sau securitatea
consumatorilor.
Art. 10
Este interzisa conditionarea vanzarii catre consumator a unui produs, de
cumpararea unei cantitati impuse sau de cumpararea concomitenta a unui alt
produs sau serviciu. De asemenea, este interzisa prestarea unui serviciu catre
consumator, conditionata de prestarea altui serviciu sau de cumpararea unui
produs.
Art. 11
Orice vanzare fortata este interzisa. Expedierea unui produs sau prestarea
unui serviciu catre o persoana se face numai in baza unei comenzi prealabile
din partea acesteia.
Art. 12
Cheltuielile legate de inlocuirea produselor defecte, de remedierea sau de
restituirea contravalorii acestora vor fi suportate de vanzator si recuperate
de acesta de la producator sau, dupa caz, de la importator sau de la furnizorul
anterior aflat pe lantul de distributie, daca prin contractul incheiat intre
acestia nu s-a stabilit altfel.
Art. 13
Orice persoana care are calitatea de producator, distribuitor sau vanzator
de produse alimentare va comercializa numai alimente care prezinta siguranta
pentru consumator, sunt salubre si apte pentru consum uman.
Art. 14
Consumatorii trebuie sa primeasca toate informatiile necesare pentru o
utilizare corespunzatoare, potrivit destinatiei initiale a bunurilor.
Art. 15
In cazul in care agentii economici iau cunostinta, la o data ulterioara
punerii pe piata a produselor comercializate, despre existenta unor pericole
care, la momentul punerii pe piata nu puteau fi cunoscute, trebuie sa anunte,
fara intarziere, autoritatile competente si sa faca aceste informatii publice.
Art. 16
In cazul produselor identificate sau identificabile cu defecte,
producatorii si/sau distribuitorii au obligatia de a le retrage de pe piata, de
a le inlocui sau de a le repara, iar in situatia in care aceste masuri nu pot
fi facute intr-o perioada rezonabila de timp, stabilita de comun acord intre
vanzator si consumator si fara nici un inconvenient semnificativ pentru
consumator, consumatorul trebuie sa fie compensat in mod corespunzator.
Art. 17
In cazul lipsei conformitatii, astfel cum este prevazut in actele normative
in domeniul conformitatii produselor, constatate de consumator, acesta are
dreptul de a solicita vanzatorului, ca masura reparatorie, repararea sau
inlocuirea produselor, in fiecare caz fara plata, cu exceptia cazului in care
aceasta solicitare este imposibila sau disproportionata.
Art. 18
Orice reparare sau inlocuire a produselor va fi facuta in cadrul unei
perioade rezonabile de timp, stabilita de comun acord intre vanzator si
consumator si fara nici un inconvenient semnificativ pentru consumator, luand
in considerare natura produselor si scopul pentru care acesta a solicitat
produsele, in conditiile legii.
Art. 19
Guvernul elaboreaza prevederi privind regulile de securitate, standardele
nationale sau de aderare la standardele europene, standardele voluntare cat si
cele privind intocmirea documentelor de conformitate care asigura ca produsele
comercializate pe piata sunt sigure.
Art. 20
Ambalajele produselor trebuie sa asigure integritatea si protectia
calitatii acestora, fiind, totodata, conforme prevederilor legale referitoare
la protectia muncii, mediului si a securitatii consumatorilor.
Art. 21
Agentii economici sunt obligati sa comercializeze alimente care:
a) sunt insotite de documente care le atesta originea, provenienta si
securitatea, dupa caz;
b) sunt manipulate si comercializate in conditii corespunzatoare de igiena,
care nu pun in pericol viata si sanatatea consumatorilor si care respecta
normele sanitare in vigoare;
c) nu afecteaza viata si sanatatea consumatorilor.
Art. 22
Se interzice comercializarea produselor ce imita produsele alimentare, fara
a fi astfel de produse si care prezinta riscul de a pune in pericol sanatatea
sau securitatea consumatorilor, conform reglementarilor legale in vigoare.
Art. 23
Obligatiile producatorului:
a) sa raspunda pentru prejudiciul actual si cel viitor cauzat de produsul
cu defect, precum si pentru cel cauzat ca rezultat cumulat al produsului cu
defect cu o actiune sau o omisiune a unei terte persoane;
b) sa puna pe piata numai produse sigure si, daca actele normative in
vigoare prevad, acestea sa fie testate si/sau certificate;
c) sa puna pe piata numai produse care respecta conditiile prescrise sau
declarate;
d) sa opreasca livrarile, respectiv sa retraga de pe piata sau de la
consumatori produsele la care organele abilitate sau specialistii proprii au
constatat neindeplinirea caracteristicilor prescrise, declarate sau care ar
putea afecta viata, sanatatea ori securitatea consumatorilor, daca aceasta
masura constituie singurul mijloc prin care se pot elimina neconformitatile
respective;
e) sa asigure, in cursul procesului de productie, conditii
igienico-sanitare conform normelor sanitare in vigoare.
Art. 24
Obligatiile distribuitorilor:
a) sa se asigure ca produsele oferite spre comercializare sunt sigure si
respecta conditiile prescrise sau declarate;
b) sa nu comercializeze produse despre care detin informatii sau considera
ca pot fi periculoase;
c) sa anunte, imediat, autoritatile publice competente, precum si
producatorul, despre existenta pe piata a oricarui produs de care au cunostinta
ca este periculos;
d) sa retraga de la comercializare produsele la care organele abilitate de
lege au constatat ca nu indeplinesc caracteristicile prescrise sau declarate,
daca acesta constituie singurul mijloc prin care se pot elimina
neconformitatile respective;
e) sa asigure conditiile tehnice stabilite de producator, precum si
conditiile igienico-sanitare pe timpul transportului, manipularii, depozitarii
si desfacerii, conform normelor in vigoare.
Art. 25
Obligatiile prestatorilor de servicii:
a) sa foloseasca, in cadrul serviciilor prestate, numai produse si
proceduri sigure si, dupa caz, daca actele normative in vigoare prevad, acestea
sa fie testate si/sau certificate si sa anunte imediat existenta pe piata a
oricarui produs despre care au cunostinta ca este periculos;
b) sa presteze numai servicii care nu afecteaza viata, sanatatea sau
securitatea consumatorilor ori interesele economice ale acestora;
c) sa respecte conditiile prescrise sau declarate, precum si clauzele
prevazute in contracte;
d) sa asigure, la prestarea serviciilor, conditiile tehnice stabilite de
producator, precum si conditiile igienico-sanitare, conform normelor in
vigoare;
e) sa raspunda pentru prejudiciul actual si cel viitor cauzat de serviciul
defectuos prestat.
Art. 26
(1) Alte obligatii ale agentilor economici sunt:
a) de a comercializa sau oferi, cu titlu gratuit, numai produse sigure,
aflate in cadrul termenului de valabilitate si care nu prezinta riscuri pentru
viata, sanatatea si/sau securitatea consumatorilor;
b) de a nu comercializa, in spatii in care nu pot fi asigurate conditiile
de pastrare cerute de producator pentru a se preveni perisabilitatea
accelerata, produse alimentare preambalate sau ambalate;
c) de a nu comercializa, in alte conditii decat cele cerute de legislatia
in vigoare, produse nealimentare noi, folosite sau reconditionate, fara a putea
fi, acolo unde este cazul, probate, verificate sau asigurate conditiile de
pastrare cerute de producator, pentru a se asigura mentinerea caracteristicilor
initiale ale produselor;
d) de a nu importa, in vederea distributiei cu titlu oneros sau gratuit,
produse periculoase, expirate sau care pot afecta viata, sanatatea si/sau
securitatea consumatorilor prin utilizarea acestora.
(2) Dispozitiile alin. (1) se aplica si persoanelor fizice sau juridice
care pot avea calitatea de agent economic.
CAP. 3
Drepturile consumatorilor
Art. 27
Consumatorii beneficiaza de urmatoarele drepturi:
a) de a fi protejati impotriva riscului de a achizitiona un produs sau de a
li se presta un serviciu care ar putea sa le prejudicieze viata, sanatatea sau
securitatea ori sa le aduca atingere drepturilor si intereselor legitime;
b) de a fi informati complet, corect si precis, asupra caracteristicilor
esentiale ale produselor si serviciilor, astfel incat decizia pe care o adopta
in legatura cu acestea sa corespunda cat mai bine nevoilor lor, precum si de a
fi educati in calitatea lor de consumatori;
c) de a avea acces la piete care le asigura o gama variata de produse si
servicii de calitate;
d) de a fi despagubiti in mod real si corespunzator pentru pagubele
generate de calitatea necorespunzatoare a produselor si serviciilor, folosind
in acest scop mijloace prevazute de lege;
e) de a se organiza in asociatii ale consumatorilor, in scopul apararii
drepturilor si intereselor lor;
f) de a refuza incheierea contractelor care cuprind clauze abuzive, conform
prevederilor legale in vigoare;
g) de a nu li se interzice de catre un agent economic sa obtina un
beneficiu prevazut in mod expres de lege.
Art. 28
Se interzice refuzul vanzarii unui produs sau prestarii unui serviciu catre
un consumator fara un motiv justificat conform prevederilor legale in vigoare.
CAP. 4
Cadrul organizatoric al organizatiilor neguvernamentale
Art. 29
Organizatiile neguvernamentale ale consumatorilor pot fi parteneri sociali
cu drept de reprezentare in organismele constituite la nivel central sau local,
cu rol in domeniul protectiei consumatorilor, in care organele administratiei
publice sunt reprezentate.
Art. 30
Personalul de conducere si salariatii organelor de specialitate ale
administratiei publice, precum si ale serviciilor publice deconcentrate ale
ministerelor sau ale altor autoritati, cu atributii in domeniul protectiei
consumatorilor, nu au dreptul de a detine functii in organele de conducere ale
organizatiilor neguvernamentale ale consumatorilor.
Art. 31
Organizatiile neguvernamentale ale consumatorilor pot fi consultate de
catre autoritatile administratiei publice cu atributii in domeniul protectiei
consumatorilor, la elaborarea dispozitiilor si procedurilor cu caracter general
si a altor lucrari care au ca scop protectia consumatorilor, cu privire la:
a) cunoasterea cerintelor consumatorilor privind sortimentele si calitatea
produselor si serviciilor;
b) formarea unei atitudini corecte a agentilor economici, angajati in
producerea si comercializarea produselor si prestarea serviciilor, fata de
calitatea acestora;
c) prevenirea practicilor comerciale abuzive si a publicitatii de natura a
afecta drepturile si interesele legitime ale consumatorilor.
Art. 32
Organizatiile neguvernamentale ale consumatorilor au urmatoarele drepturi
si obligatii:
a) de a fi sprijinite logistic de catre organismele administratiei publice
centrale si locale, in vederea atingerii obiectivelor lor;
b) de a primi sume de la bugetul de stat si de la bugetele locale;
c) de a fi consultate, cu ocazia elaborarii actelor normative, standardelor
sau specificatiilor care definesc caracteristicile tehnice si calitative ale
produselor si serviciilor destinate consumatorilor;
d) de a solicita autoritatilor competente luarea de masuri in vederea
opririi productiei sau retragerii de pe piata a produselor ori serviciilor care
nu asigura nivelul calitativ prevazut in documentele stabilite de lege sau care
pun in pericol viata, sanatatea ori securitatea consumatorilor;
e) de a propune agentilor economici realizarea de produse si servicii in
conditii speciale, in vederea satisfacerii nevoilor consumatorilor cu handicap
sau de varsta a treia;
f) de a solicita si de a obtine informatii asupra pretului si
caracteristicilor calitative ale produselor sau serviciilor, de natura sa ajute
consumatorul la luarea unei decizii asupra achizitionarii acestora;
g) de a informa opinia publica, prin mass-media, asupra neconformitatii
produselor si serviciilor existente pe piata, precum si asupra posibilelor
consecinte vatamatoare dovedite ale acestora, pentru consumatori;
h) de a introduce actiuni in justitie pentru apararea drepturilor si
intereselor legitime ale consumatorilor.
Art. 33
Reprezentantii organizatiilor neguvernamentale ale consumatorilor nu au
drept de control al agentilor economici.
CAP. 5
Cadrul general al securitatii produselor
Art. 34
Riscul se considera acceptabil si compatibil cu un grad inalt de protectie
pentru siguranta si sanatatea consumatorilor, evaluarea riscului facandu-se in
functie de urmatoarele aspecte:
a) caracteristicile produsului, ale ambalarii si ale instructiunilor de
montaj si intretinere;
b) efectul asupra altor produse, impreuna cu care acesta poate fi folosit;
c) modul de prezentare a produsului, etichetarea, instructiunile de
folosire si orice alte indicatii si informatii furnizate de producator;
d) categoria de consumatori expusa riscului prin folosirea produsului.
Art. 35
(1) Orice agent economic este obligat sa introduca pe piata numai produse
sigure pentru viata, sanatatea si securitatea consumatorilor.
(2) Orice comerciant trebuie sa se asigure ca produsele oferite spre
comercializare sunt sigure si sa informeze consumatorii asupra factorilor de
risc in utilizarea si/sau consumul acestora.
Art. 36
Este interzisa comercializarea produselor care nu sunt sigure, cat si a
produselor neinsotite de documentatia obligatorie prevazuta de lege, prin care
sa se ateste ca ele au fost testate si/sau certificate, dupa caz.
CAP. 6
Cadrul general privind obligativitatea informarii si educarii
consumatorilor
Art. 37
Statul trebuie sa realizeze si sa incurajeze folosirea de programe menite
sa asigure consumatorilor o informare si o educare corespunzatoare, pentru a
permite acestora sa actioneze in mod distinct, in vederea unei alegeri corecte
bazate pe o informare corespunzatoare asupra bunurilor si a serviciilor si sa
fie cunoscatori ai drepturilor si responsabilitatilor ce le revin.
Art. 38
Statul, prin mijloacele sale, are ca scop protejarea consumatorilor la
achizitionarea de produse si servicii, precum si protejarea interesului public
general impotriva publicitatii inselatoare, a consecintelor negative ale
publicitatii si stabileste conditiile in care este permisa publicitatea comparativa.
Art. 39
Educarea consumatorilor poate deveni o parte din programul de invatamant
sau o componenta a obiectelor de studii, concretizata prin colaborarea
institutiilor de invatamant cu autoritatile administratiei publice, cu
atributii in acest sens.
Art. 40
Programele de educare si informare a consumatorilor pot sa cuprinda, ca
aspecte importante ale protectiei acestora:
a) legislatia referitoare la protectia consumatorilor, agentii si
organizatii ale consumatorilor;
b) sanatatea, alimentatia, prevenirea imbolnavirilor si prevenirea
achizitionarii de produse alimentare falsificate;
c) riscurile produselor;
d) interesele economice ale consumatorilor la achizitionarea de servicii,
inclusiv a celor financiare;
e) etichetarea produselor, cu precizarea informatiilor necesare
consumatorilor;
f) informatii despre dificultati si masuri de rezolvare a acestora,
preturi, calitate, conditii de creditare;
g) protectia mediului, dupa caz.
Art. 41
Programele ce privesc educarea si informarea consumatorilor pot fi
implementate si prin intermediul organizatiilor neguvernamentale ale
consumatorilor.
Art. 42
Agentii economici pot contribui si colabora cu terte parti la realizarea
unor programe reale si eficiente de educare si informare a consumatorilor.
Art. 43
Avand in vedere necesitatea asigurarii unei informari complete, concrete si
inteligibile a consumatorilor pot fi initiate programe privind informarea
consumatorilor prin mass-media.
Art. 44
Consumatorii au dreptul de a fi informati, in mod complet, corect si
precis, asupra caracteristicilor esentiale ale produselor si serviciilor,
inclusiv a serviciilor financiare oferite de catre agentii economici, astfel
incat sa aiba posibilitatea de a face o alegere rationala intre produsele si
serviciile oferite, in conformitate cu interesele lor economice si de alta
natura si sa fie in masura sa le utilizeze, potrivit destinatiei acestora, in
deplina siguranta si securitate.
Art. 45
Informatiile privind protejarea vietii, sanatatii si securitatii
consumatorilor trebuie sa fie comunicate acestora, pe cat este posibil si prin
simboluri grafice internationale, usor de inteles.
Art. 46
Informarea consumatorilor despre produsele si serviciile oferite se
realizeaza, in mod obligatoriu, prin elemente de identificare si caracterizare
ale acestora, inscrise la vedere, in mod vizibil, lizibil si usor de inteles,
dupa caz, pe produs, eticheta, ambalaj de vanzare sau in cartea tehnica,
instructiunile de folosire ori altele asemenea, ce insotesc produsul sau
serviciul, in functie de natura acestuia.
Art. 47
Consumatorii trebuie sa fie informati despre riscurile la care sunt supusi
prin folosirea normala sau previzibila a bunurilor.
Art. 48
Scopul etichetarii este de a oferi consumatorilor informatiile necesare,
suficiente, verificabile si usor de comparat, astfel incat sa permita acestora
sa aleaga acel produs care corespunde exigentelor lor din punct de vedere al
nevoilor si posibilitatilor lor financiare, precum si de a cunoaste eventualele
riscuri la care ar putea fi supusi.
Art. 49
Informatiile de pe etichetele produselor trebuie sa fie inscrise in limba
romana, indiferent de tara producatoare, fara a se exclude prezentarea lor si
in alte limbi, sa fie vizibile, lizibile si inscriptionate intr-un mod care sa
nu permita stergerea lor.
Art. 50
Etichetarea si metodele prin care aceasta se realizeaza nu trebuie sa
atribuie alimentelor proprietati de prevenire, tratare sau vindecare a bolilor
sau sa faca referiri la astfel de proprietati; sunt exceptate de la aceasta
interdictie apele minerale naturale, precum si orice alimente cu destinatii
nutritionale speciale, expres prevazute prin acte normative.
Art. 51
Pentru produsele alimentare, producatorul, astfel cum este definit in
anexa, are obligatia de a informa despre denumirea produsului, denumirea si/sau
marca producatorului, adresa producatorului, cantitatea si, dupa caz, termenul
de valabilitate sau data durabilitatii minimale, lista ingredientelor, despre
eventualele riscuri previzibile, modul de utilizare, manipulare, depozitare sau
pastrare, despre contraindicatii, mentiuni suplimentare pe grupe de produse,
precum si alte mentiuni prevazute de lege.
Art. 52
Pentru produsele de folosinta indelungata, acestea trebuie sa fie insotite
de certificatul de garantie si, daca reglementarile in vigoare prevad, de
declaratia de conformitate, precum si de cartea tehnica ori de instructiunile
de folosire, instalare, exploatare, intretinere, eliberate de catre producator,
conform prevederilor legale.
Art. 53
Vanzatorul trebuie sa informeze consumatorii despre pretul final al
produsului si sa ofere acestora toate informatiile si documentele tehnice care
trebuie sa insoteasca produsul.
Art. 54
Toate informatiile privitoare la produsele si serviciile oferite
consumatorilor, documentele insotitoare, precum si contractele preformulate,
trebuie sa fie scrise in limba romana, indiferent de tara de origine a acestora,
fara a exclude prezentarea acestora si in alte limbi.
Art. 55
Denumirea sub care este vandut alimentul consumatorului sau agentilor
economici care prepara ori furnizeaza hrana pentru populatie este cea prevazuta
de reglementarile specifice alimentului respectiv.
Art. 56
In cazul prestarilor de servicii, informatiile trebuie sa cuprinda
categoria calitativa a serviciului, dupa caz, timpul de realizare, termenul de
garantie si postgarantie, preturile si tarifele, riscurile previzibile si, dupa
caz, alte documente prevazute expres de lege. In cazul serviciilor financiare,
agentii economici sunt obligati sa ofere consumatorilor informatii complete,
corecte si precise asupra drepturilor si obligatiilor ce le revin.
Art. 57
La punerea pe piata a produselor de folosinta indelungata, agentii
economici pot efectua demonstratii de utilizare, in public sau prin intermediul
mass-media, in scopul promovarii produsului respectiv.
Art. 58
Agentii economici sunt obligati sa demonstreze consumatorilor, la cererea
acestora, cu ocazia cumpararii, modul de utilizare si functionare a produselor
ce urmeaza a fi vandute, dupa caz.
Art. 59
Obligatia informarii consumatorului privind elementele esentiale
referitoare la produsul achizitionat nu poate fi inlaturata, de catre agentul
economic care l-a comercializat, prin invocarea secretului comercial sau
profesional, cu exceptia cazurilor prevazute de lege.
Art. 60
Se interzice prezentarea, prin orice mijloace, a afirmatiilor si indicatiilor
care nu sunt conforme cu parametrii ce caracterizeaza produsele si serviciile
si care nu pot fi probate.
Art. 61
Comercializarea produselor si prestarea serviciilor se fac numai in locuri
si in spatii autorizate, conform reglementarilor legale in vigoare.
Art. 62
Este obligatorie afisarea, in mod vizibil, a denumirii unitatii, a
autorizatiei de functionare, a avertismentelor obligatorii prevazute de lege,
precum si afisarea orarului de functionare.
CAP. 7
Cadrul general privind preturile si tarifele
Art. 63
Agentul economic care, in reteaua de distributie, ofera spre vanzare
produse/servicii trebuie sa indice pretul de vanzare/tariful practicat si
pretul pe unitatea de masura, conform reglementarilor legale in vigoare.
Art. 64
Preturile si tarifele trebuie indicate in mod vizibil si intr-o forma
neechivoca, usor de citit, prin marcare, etichetare si/sau afisare.
Art. 65
Informatiile furnizate de aparatele de masura utilizate pentru determinarea
cantitatii produselor vandute in vrac trebuie sa fie clare si usor vizibile
pentru consumator.
Art. 66
Cand livrarea produsului sau prestarea serviciului se face ulterior platii
unei sume de bani cu titlu de avans, agentul economic este obligat sa elibereze
consumatorului, la plata acontului, un document fiscal conform legislatiei in
vigoare sau, dupa caz, un contract scris si sa respecte conditiile
contractuale.
Art. 67
Agentii economici care, potrivit legislatiei in vigoare, sunt obligati sa
utilizeze aparate de marcat electronice fiscale vor elibera bonuri fiscale
consumatorilor de produse/servicii, acestia avand obligatia de a pastra aceste
documente, cel putin pana la momentul parasirii spatiului comercial respectiv.
CAP. 8
Publicitatea produselor si serviciilor
Art. 68
Publicitatea trebuie sa fie decenta, corecta si sa fie elaborata in
spiritul responsabilitatii sociale.
Art. 69
Se interzice publicitatea care:
a) este inselatoare;
b) este subliminala;
c) prejudiciaza respectul pentru demnitatea umana si morala publica;
d) include discriminari bazate pe rasa, sex, limba, origine, origine
sociala, identitate etnica sau nationalitate;
e) atenteaza la convingerile religioase sau politice;
f) aduce prejudicii imaginii, onoarei, demnitatii si vietii particulare a
persoanelor;
g) exploateaza superstitiile, credulitatea sau frica persoanelor;
h) prejudiciaza securitatea persoanelor sau incita la violenta;
i) incurajeaza un comportament care prejudiciaza mediul inconjurator;
j) favorizeaza comercializarea unor bunuri sau servicii, care sunt produse
ori distribuite contrar prevederilor legale.
Art. 70
Autorul, realizatorul de publicitate si reprezentantul legal al mijlocului
de difuzare raspund solidar cu persoana care isi face publicitate, in cazul
incalcarii prevederilor prezentului Cod, cu exceptia cazurilor expres prevazute
prin lege si la care raspunderea este mentionata in sarcina altei persoane.
Art. 71
Daca persoana care isi face publicitate nu are sediul in Romania sau daca
nu poate fi identificata, raspunderea revine, dupa caz, reprezentantului sau
legal in Romania, autorului, realizatorului de publicitate sau reprezentantului
legal al mijlocului de difuzare.
Art. 72
Persoana care isi face publicitate trebuie sa fie in masura sa probeze
exactitatea afirmatiilor, indicatiilor sau prezentarilor din anuntul publicitar
si este obligata, la solicitarea institutiilor si autoritatilor publice
abilitate sa aplice si sa constate contraventii in domeniul publicitatii, sa
furnizeze documentele care sa probeze exactitatea acestora. In cazul in care
documentele nu sunt furnizate in termen de maximum 7 zile de la solicitare sau
daca sunt considerate insuficiente, afirmatiile din anuntul publicitar in cauza
vor fi considerate inexacte.
Art. 73
In scopul protejarii vietii, sanatatii, securitatii si informarii corecte a
consumatorilor, statul poate adopta masuri de interzicere totala sau partiala a
publicitatii anumitor produse.
CAP. 9
Drepturile consumatorilor la incheierea contractelor
Art. 74
Orice contract incheiat intre comercianti si consumatori, pentru vanzarea
de bunuri sau prestarea de servicii, va cuprinde clauze contractuale clare,
fara echivoc, pentru intelegerea carora nu sunt necesare cunostinte de
specialitate.
Art. 75
Orice informatii privind pachetele de servicii turistice, preturile
acestora, contractele de credit pentru consum si toate celelalte conditii
aplicabile contractului, comunicate de organizator sau de detailist
consumatorului, trebuie sa contina indicatii corecte si clare, care sa nu
permita interpretari echivoce ale acestora.
Art. 76
In caz de dubiu asupra interpretarii unor clauze contractuale, acestea vor
fi interpretate in favoarea consumatorului.
Art. 77
Se interzice comerciantilor stipularea de clauze abuzive in contractele
incheiate cu consumatorii.
Art. 78
O clauza contractuala care nu a fost negociata direct cu consumatorul va fi
considerata abuziva daca, prin ea insasi sau impreuna cu alte prevederi din
contract, creeaza, in detrimentul consumatorului si contrar cerintelor
bunei-credinte, un dezechilibru semnificativ intre drepturile si obligatiile
partilor.
Art. 79
O clauza contractuala va fi considerata ca nefiind negociata direct cu
consumatorul, daca aceasta a fost stabilita fara a da posibilitatea
consumatorului sa influenteze natura ei, cum ar fi contractele preformulate sau
conditiile generale de vanzare practicate de comercianti pe piata produsului
sau serviciului respectiv.
Art. 80
Faptul ca anumite aspecte ale clauzelor contractuale sau numai una dintre
clauze a fost negociata direct cu consumatorul nu exclude aplicarea
prevederilor legale pentru restul contractului, in cazul in care o evaluare
globala a contractului evidentiaza ca acesta a fost prestabilit unilateral de
comerciant. Daca un comerciant pretinde ca o clauza preformulata a fost
negociata direct cu consumatorul este de datoria lui sa prezinte probe in acest
sens.
Art. 81
Contractul trebuie sa stipuleze, cu caractere mari si in imediata
vecinatate a locului rezervat pentru semnatura consumatorului, clauza expresa
despre dreptul de denuntare unilaterala a contractului, dupa caz, precum si
numele si adresa comerciantului fata de care consumatorul poate sa isi exercite
acest drept, conform dispozitiilor legale.
Art. 82
Comerciantul este obligat sa remita consumatorului un exemplar din
contractul incheiat si sa poata proba acest lucru in fata organelor de control.
Art. 83
Dreptul consumatorului la denuntarea contractului nu poate fi anulat de
nici o clauza contractuala sau intelegere intre parti, in cazurile prevazute de
lege, aceasta fiind considerata nula de drept.
CAP. 10
Dispozitii finale si tranzitorii
Art. 84
(1) Actiunile de control si supraveghere a pietei sunt efectuate de
personalul imputernicit al autoritatilor publice centrale si teritoriale cu
atributii in domeniul protectiei consumatorilor, conform competentelor
specifice.
(2) Personalul prevazut la alin. (1) este autorizat sa faca copii de pe
materialele si documentele care au legatura cu obiectul controlului si care se
afla in posesia celor inspectati si sa solicite referinte despre acestea, numai
daca s-a constatat o abatere de la lege.
(3) Personalul imputernicit este obligat sa pastreze secretul profesional
si sa nu divulge unei terte parti secretele comerciale sau alte informatii
confidentiale ori particulare obtinute in timpul sau in legatura cu actiunile
de control, daca nu li se cere sa faca aceasta de catre o autoritate
judecatoreasca sau de catre partea inspectata. In cazul in care personalul cu
atributii de control identifica sau suspecteaza neconformarea cu prevederile
actelor normative din domeniul protectiei consumatorilor in vigoare, acesta
poate adopta si/sau dispune masuri in conformitate cu prevederile acestora.
(4) Personalul prevazut la alin. (1) poate solicita, pe timpul controlului,
pentru aducerea la indeplinire in bune conditii a atributiilor de serviciu,
dupa caz, protectia personala si sprijinul organelor responsabile cu ordinea si
linistea publica care au obligatia de a le sprijini in acest sens.
(5) Documentele care contin date cu caracter personal, sesizarile si
reclamatiile petentilor, precum si documentele de constatare si sanctionare
contraventionala nu pot avea caracter public, cu exceptia cazurilor expres
prevazute de lege sau a cazurilor in care partile ale caror date sunt
identificate sau identificabile consimt, in scris, acest fapt.
Art. 85
(1) In vederea punerii la dispozitia agentilor economici si a
consumatorilor a unui instrument neutru de informare, ca rezultat al studiilor
de piata si sondajelor de opinie, al strategiilor de distributie, al practicilor
comerciale, se va infiinta Institutul National al Consumului, in coordonarea
Autoritatii Nationale pentru Protectia Consumatorilor.
(2) Organizarea si functionarea Institutului National al Consumului se
stabilesc prin hotarare a Guvernului.
(3) Institutul National al Consumului este organizat ca institutie publica
de interes national, cu personalitate juridica, sub forma unui centru de
cercetare, informare si studii in domeniul consumului, ale carui venituri sunt
acordate din surse bugetare si extrabugetare, in conditiile legii.
(4) Activitatile Institutului National al Consumului se realizeaza cu
sprijinul reprezentantilor administratiei publice centrale, ai societatii
civile, ai personalitatilor in domeniu, ai organizatiilor patronale si ai organizatiilor
neguvernamentale ale consumatorilor.
(5) Institutul National al Consumului sprijina organizatiile
neguvernamentale ale consumatorilor in activitatea de informare si educare a
consumatorilor.
Art. 86
Autoritatea cu atributii de protectie a consumatorilor, in toate cazurile
in care constata nerespectarea actelor normative in domeniul protectiei
consumatorilor, este imputernicita sa aplice sanctiuni contraventionale
principale, complementare, sa dispuna masuri complementare si sa sesizeze
organele de cercetare penala in cazul in care faptele constatate pot constitui
infractiuni.
Art. 87
(1) Reglementarile legale in vigoare privind protectia consumatorului care
nu sunt cuprinse in prezenta lege se vor prelua ca anexe ale acesteia.
(2) In termen de 18 luni de la data publicarii prezentei legi in Monitorul
Oficial al Romaniei, Partea I, Guvernul va prezenta Parlamentului, spre
adoptare, proiectul de lege cu privire la anexele prevazute la alin. (1).
Art. 88
Prezenta lege intra in vigoare la data de 1 ianuarie 2007.
Aceasta lege a fost adoptata de Parlamentul Romaniei, cu respectarea
prevederilor art. 75 si ale art. 76 alin. (2) din Constitutia Romaniei,
republicata.
PRESEDINTELE CAMEREI DEPUTATILOR
VALER DORNEANU
PRESEDINTELE SENATUI
NICOLAE VACAROIU
ANEXA 1
DEFINITII
In sensul legislatiei privind protectia consumatorilor, termenii si
expresiile de mai jos se definesc astfel:
1. agent economic - persoana fizica sau juridica, autorizata, care in
cadrul activitatii sale profesionale fabrica, importa, depoziteaza, transporta
sau comercializeaza produse ori parti din acestea sau presteaza servicii;
2. aliment nepreambalat - aliment vrac care nu este supus operatiunii de
preambalare si care, pentru vanzare, este masurat sau cantarit in prezenta
consumatorului;
3. autoritate cu atributii de protectia consumatorilor - autoritatea
administratiei publice centrale si serviciile sale deconcentrate abilitate sa
constate si sa aplice sanctiuni pentru nerespectarea dispozitiilor privind
protectia consumatorilor;
4. calitate - ansamblul de proprietati si caracteristici ale unui produs
sau serviciu, care ii confera aptitudinea de a satisface, conform destinatiei
acestuia, necesitatile explicite sau implicite;
5. centru comercial - structura de vanzare cu suprafata medie sau mare in
care se desfasoara activitati de comercializare cu amanuntul de produse,
servicii de piata si de alimentatie publica, ce utilizeaza o infrastructura
comuna si utilitati adecvate;
6. clauza abuziva - clauza contractuala care nu a fost negociata direct cu
consumatorul si care prin ea insasi sau impreuna cu alte prevederi din contract
creeaza, in detrimentul consumatorilor si contrar cerintelor bunei-credinte, un
dezechilibru semnificativ intre drepturile si obligatiile partilor;
7. comerciant - persoana fizica sau juridica autorizata sa desfasoare
activitatea de comercializare a produselor si serviciilor de piata;
8. comert ambulant - activitatea de comercializare cu amanuntul realizata
prin trecere dintr-un loc in altul, in rulote mobile, standuri mobile,
chioscuri mobile sau in vehicule special amenajate;
9. comert cu amanuntul/de detail - activitatea desfasurata de agentii
economici care vand produse, de regula, direct consumatorilor pentru uzul
personal al acestora;
10. comert cu ridicata/de gros - activitatea desfasurata de agentii
economici care cumpara produse in cantitati mari, in scopul revanzarii acestora
in cantitati mai mici altor comercianti sau utilizatori profesionali si
colectivi;
11. comert de gros cash and carry/forma de comert cu autoservire pe baza de
legitimatie de acces - activitatea desfasurata de agentii economici care vand
marfuri prin sistemul de autoservire catre persoane juridice sau persoane
fizice autorizate si asociatii familiale autorizate conform legii, inregistrate
in baza de date a vanzatorului, in scopul revanzarii si/sau prelucrarii, precum
si al utilizarii acestora ca produse consumabile;
12. comert in zone publice - activitatea de comercializare a produselor si
serviciilor, desfasurata permanent sau sezonier in piete, targuri, oboare, pasaje
publice, porturi, aeroporturi, gari, autogari, drumuri publice si strazi sau
orice zona de alta natura destinata folosintei publice;
13. consumator/consumator final - orice persoana fizica sau grup de
persoane fizice constituite in asociatii, care cumpara, dobandeste, utilizeaza
ori consuma produse sau servicii in afara activitatii profesionale;
14. contract incheiat cu consumatorii - contractele incheiate intre
comercianti si consumatori, inclusiv certificatele de garantie, bonurile de
comanda, facturile, borderourile sau bonurile de livrare, biletele, tichetele
care contin stipulari sau referiri la conditii generale prestabilite;
15. data durabilitatii minimale - data stabilita de producator, pana la
care un produs alimentar isi pastreaza caracteristicile specifice in conditii
de depozitare corespunzatoare; produsele pentru care se stabileste data
durabilitatii minimale nu trebuie sa fie periculoase nici dupa aceasta data;
16. declaratie de conformitate - declaratia facuta de catre un producator
sau un prestator, prin care acesta informeaza, pe propria raspundere, despre
faptul ca un produs sau un serviciu este conform cu un document tehnic
normativ;
17. distribuitor - agentul economic din lantul de distributie, a carui
activitate profesionala nu afecteaza caracteristicile produsului;
18. durata medie de utilizare - intervalul de timp, stabilit in documente
tehnice normative sau declarat de catre producator ori convenit intre parti, in
cadrul caruia produsele de folosinta indelungata trebuie sa isi mentina
caracteristicile functionale, daca au fost respectate conditiile de transport,
manipulare, depozitare si exploatare;
19. eticheta - orice material scris, imprimat, litografiat, gravat sau
ilustrat, care contine elemente de identificare a produsului si care insoteste
produsul sau este aderent la ambalajul acestuia;
20. exercitiu comercial - una sau mai multe activitati de comercializare cu
ridicata, cu amanuntul, de tip cash and carry, de alimentatie publica, precum
si a serviciilor desfasurate de un comerciant;
21. garantie - orice angajament asumat de vanzator sau producator fata de
consumator, fara solicitarea unor costuri suplimentare, de restituire a
pretului platit de consumator, de reparare sau de inlocuire a produsului
cumparat, in cazul in care acesta nu corespunde conditiilor enuntate in
declaratiile referitoare la garantie sau in publicitatea aferenta;
22. ingredient alimentar - orice substanta, inclusiv aditivii, utilizata la
producerea sau la prepararea unui aliment si care va fi continuta si de
produsul finit ca atare sau intr-o forma modificata;
23. lot - un ansamblu de unitati de vanzare dintr-un aliment fabricat,
prelucrat sau ambalat in conditii practic identice;
24. pachet de servicii turistice - combinatia prestabilita a cel putin doua
dintre urmatoarele trei grupe de servicii, cu conditia ca durata neintrerupta a
acestora sa depaseasca 24 de ore sau sa cuprinda o innoptare, si anume,
transport, cazare si alte servicii, fara legatura cu transportul sau cazarea
sau care nu sunt accesorii ale acestora si care reprezinta o parte
semnificativa a pachetului de servicii turistice, cum ar fi: alimentatie,
tratament balnear, agrement si altele asemenea;
25. paguba - prejudiciul creat consumatorilor prin utilizarea unui produs
periculos sau a unui produs cu defecte, precum si cel creat de servicii
necorespunzatoare furnizate de prestator. Prejudiciul poate fi material,
vatamarea integritatii corporale sau a sanatatii, precum si pierderea vietii;
26. practici comerciale abuzive - metode de vanzare restrictive sau
conditionate care afecteaza interesele consumatorilor;
27. prestator - agentul economic care furnizeaza servicii;
28. producator:
a) agentul economic care fabrica un produs finit sau o componenta a unui
produs;
b) agentul economic care fabrica materie prima;
c) agentul economic care isi aplica denumirea, marca sau un alt semn
distinctiv pe produs;
d) agentul economic care reconditioneaza produsul;
e) agentul economic sau distribuitorul care prin activitatea sa modifica
caracteristicile produsului;
f) reprezentantul inregistrat in Romania al unui agent economic care nu are
sediul in Romania sau, in cazul inexistentei acestuia, importatorul produsului;
g) agentul economic care importa produse in vederea realizarii ulterioare a
unei operatiuni de vanzare, inchiriere, leasing sau orice alta forma de
distributie specifica derularii afacerilor sale;
h) distribuitorul produsului importat, in cazul in care nu se cunoaste
importatorul, chiar daca producatorul este mentionat;
i) distribuitorul produsului, in cazul in care importatorul nu poate fi
identificat, daca nu informeaza persoana prejudiciata in termen de 30 de zile
de la cererea acesteia asupra identitatii importatorului;
29. produs - bun material a carui destinatie finala este consumul sau
utilizarea individuala ori colectiva; sunt considerate produse energia
electrica, energia termica, apa si gazele livrate pentru consumul individual;
30. produs cu defecte - produsul la care modul de prezentare, utilizarea
previzibila si data achizitionarii nu ofera siguranta consumatorilor, producand
pagube acestora;
31. produs de folosinta indelungata - produsul relativ complex, constituit
din piese si subansambluri, proiectat si construit pentru a putea fi utilizat
pe durata medie de utilizare si asupra caruia se pot efectua reparatii sau
activitati de intretinere;
32. produs contrafacut - orice bun, inclusiv ambalajul acestuia, la care se
constata utilizarea fara autorizare a unei marci care este identica cu o marca
legal inregistrata, sau produsul care nu poate fi diferentiat in aspectele sale
esentiale de un produs de marca, prin care se incalca drepturile prevazute de
lege ale detinatorului legal al marcii respective;
33. produs falsificat - produs la care se constata alterarea sub orice
forma a elementelor de identificare a unei marci, denumiri, sigle ori desen
industrial legal inregistrate, de natura a induce in eroare asupra provenientei
sale, la produse care nu au fost fabricate de detinatorul legal al marcii ori
imputernicit al acestuia, sau la care s-a constatat utilizarea marcii legal
inregistrate fara a exista acordul titularului;
34. produs folosit - produs folosit de un alt consumator, reparat si
testat, corespunzator din punct de vedere tehnic si functional unui produs
similar nou sau reconditionat, si care este un produs sigur;
35. produs periculos - produsul care nu poate fi definit ca produs sigur;
36. produs reconditionat - produs nou cu ambalaj deteriorat, aspect fizic
exterior necorespunzator, mici defecte de fabricatie, dar care este adus la
parametrii tehnici de functionare initiali dati de producator prin remediere;
37. produs sigur - produsul care, folosit in conditii normale sau
previzibile, nu prezinta riscuri sau care prezinta riscuri minime, tinand seama
de intrebuintarea acestuia; riscul se considera acceptabil si compatibil cu un
grad inalt de protectie pentru siguranta si sanatatea consumatorilor, in functie
de urmatoarele aspecte:
a) caracteristicile produsului, ale ambalarii si ale instructiunilor de
montaj si intretinere;
b) efectul asupra altor produse, impreuna cu care acesta poate fi folosit;
c) modul de prezentare a produsului, etichetarea, instructiunile de
folosire si orice alte indicatii si informatii furnizate de producator;
d) categoria de consumatori expusa riscului prin folosirea produsului;
38. punere pe piata - actiunea de a face disponibil pentru prima data,
contra cost sau gratuit, un produs sau un serviciu in vederea distribuirii sau
utilizarii;
39. reconditionare - repararea unui produs nou anterior punerii pe piata,
pentru a corespunde conditiilor enuntate in declaratiile de garantie sau in
publicitatea aferenta, la specificatiile prevazute in contractul de
vanzare-cumparare pentru un produs nou si nereparat;
40. reparare - aducerea produsului care nu corespunde conditiilor enuntate
in declaratiile de garantie sau in publicitatea aferenta la specificatiile
prevazute in contractul de vanzare-cumparare, alte documente, ori in alte
dispozitii legale;
41. serviciu - activitatea, alta decat cea din care rezulta produse,
efectuata in scopul satisfacerii unor necesitati ale consumatorilor;
42. serviciu de alimentatie publica - activitatea de pregatire, preparare,
prezentare si servire a produselor si a bauturilor pentru consumul acestora in
unitati specializate sau la domiciliul/locul de munca al consumatorilor;
43. serviciu financiar - unele servicii de natura bancara, credite,
asigurari, pensii private, investitii sau plati;
44. serviciu de piata - orice actiune sau prestatie care face obiectul
vanzarii-cumpararii pe piata si care nu are drept consecinta transferul
proprietatii asupra unui bun corporal, efectuata in scopul satisfacerii unor
necesitati ale consumatorilor;
45. structura de vanzare - spatiul de desfasurare a unuia sau mai multor
exercitii comerciale;
46. structura de vanzare cu suprafata mare - structura de vanzare avand o
suprafata de vanzare mai mare de 1.000 mp;
47. structura de vanzare cu suprafata medie - structura de vanzare avand o
suprafata de vanzare cuprinsa intre 400 - 1.000 mp inclusiv;
48. structura de vanzare cu suprafata mica - structura de vanzare avand o
suprafata de vanzare de pana la 400 mp inclusiv;
49. suprafata de vanzare - suprafata destinata accesului consumatorilor
pentru achizitionarea produsului/serviciului, expunerii produselor oferite,
platii acestora si circulatiei personalului angajat pentru derularea
activitatii. Nu constituie suprafete de vanzare cele destinate depozitarii si
pastrarii marfurilor;
50. suprafata de vanzare a unui centru comercial - suma suprafetelor de
vanzare cu amanuntul de produse si servicii de piata si de alimentatie publica
cuprinse in aceasta;
51. termen de garantie - limita de timp, care curge de la data dobandirii
produsului sau serviciului, pana la care producatorul sau prestatorul isi asuma
responsabilitatea remedierii sau inlocuirii produsului ori serviciului
achizitionat, pe cheltuiala sa, daca deficientele nu sunt imputabile
consumatorilor;
52. termen de valabilitate - limita de timp, stabilita de producator, pana
la care un produs perisabil sau un produs care in scurt timp poate prezenta un
pericol imediat pentru sanatatea consumatorilor isi pastreaza caracteristicile
specifice, daca au fost respectate conditiile de transport, manipulare,
depozitare si pastrare; pentru produsele alimentare acesta reprezinta data
limita de consum;
53. vanzator distribuitorul care ofera produsul consumatorilor;
54. viciu ascuns deficienta calitativa a unui produs livrat sau a unui
serviciu prestat care nu a fost cunoscuta si nici nu putea fi cunoscuta de
catre consumator prin mijloacele obisnuite de verificare.