LEGE
Nr. 487 din 11 iulie 2002
Legea sanatatii mintale si a protectiei persoanelor cu tulburari psihice
ACT EMIS DE: PARLAMENT
ACT PUBLICAT IN: MONITORUL OFICIAL NR. 589 din 8 august 2002
![SmartCity3](https://citymanager.online/wp-content/uploads/2018/09/b2-700x300.jpg)
Parlamentul Romaniei adopta prezenta lege.
CAP. 1
Dispozitii generale
Art. 1
Sanatatea mintala reprezinta o componenta fundamentala a sanatatii
individuale si constituie un obiectiv major al politicii de sanatate publica.
Art. 2
Guvernul Romaniei, prin organismele sale abilitate, intreprinde masuri
pentru promovarea si apararea sanatatii mintale, prevenirea si tratamentul
tulburarilor psihice.
Art. 3
Ministerul Sanatatii si Familiei este autoritatea competenta pentru
organizarea si controlul activitatii de ocrotire a sanatatii mintale a
populatiei.
Art. 4
Ministerul Sanatatii si Familiei elaboreaza Programul national de sanatate
mintala si profilaxie in patologia psihiatrica si psihosociala, corespunzator
cerintelor de sanatate ale populatiei.
Art. 5
In sensul prezentei legi:
a) prin persoana cu tulburari psihice se intelege persoana bolnava psihic,
persoana cu dezechilibru psihic sau insuficient dezvoltata psihic ori
dependenta de alcool sau de droguri, precum si persoana care manifesta alte
dereglari ce pot fi clasificate, conform normelor de diagnostic in vigoare din
practica medicala, ca fiind tulburari psihice;
b) prin persoana cu tulburari psihice grave se intelege persoana cu
tulburari psihice care nu este in stare sa inteleaga semnificatia si
consecintele comportamentului sau, astfel incat necesita ajutor psihiatric
imediat;
c) prin pacient se intelege persoana cu tulburari psihice aflata in
ingrijirea unui serviciu medical;
d) prin echipa terapeutica se intelege totalitatea profesionistilor in
domeniul sanatatii mintale implicati in asigurarea sanatatii mintale, a
asistentei medicale si in ingrijirea unei persoane cu tulburari psihice, cum
sunt: medic, psihiatru, psiholog, asistent medical specializat, asistent
social, ergoterapeut si personal paramedical;
e) prin personal paramedical se intelege un membru component al echipei
terapeutice, altul decat medicul sau asistentul medical specializat;
f) prin servicii complementare se intelege serviciile care asigura
ingrijiri de sanatate mintala si psihiatrice, precum: consiliere psihologica,
orientare profesionala, psihoterapie si alte proceduri medico-psihosociale;
g) prin servicii comunitare se intelege serviciile care permit ingrijirea
pacientului in mediul sau firesc de viata;
h) prin capacitate psihica se intelege atributul starii psihice de a fi
compatibila, la un moment dat, cu exercitarea drepturilor civile sau a unor
activitati specifice;
i) prin handicap psihic se intelege incapacitatea persoanei cu tulburari
psihice de a face fata vietii in societate, situatia decurgand direct din
prezenta tulburarii psihice;
j) prin consimtamant se intelege acordul persoanei cu tulburari psihice cu
privire la procedurile de internare, diagnostic si tratament, care trebuie sa
fie liber de orice constrangere si precedat de o informare completa, intr-un
limbaj accesibil, din care sa rezulte avantajele, dezavantajele si
alternativele procedurilor respective, si sa fie reconfirmat in continuare ori
de cate ori este nevoie sau la initiativa persoanei in cauza;
k) prin discernamant se intelege componenta capacitatii psihice, care se
refera la o fapta anume si din care decurge posibilitatea persoanei respective
de a aprecia continutul si consecintele acestei fapte;
l) prin periculozitate sociala se intelege atributul unei stari psihice sau
al unui comportament ce implica riscul unei vatamari fizice pentru sine ori
pentru alte persoane sau al unor distrugeri de bunuri materiale importante;
m) prin reprezentant legal se intelege persoana desemnata, conform
legislatiei in vigoare, pentru a reprezenta interesele unei persoane cu
tulburari psihice;
n) prin reprezentant personal se intelege persoana, alta decat
reprezentantul legal, care accepta sa reprezinte interesele unei persoane cu
tulburari psihice, desemnata de aceasta;
o) prin internare voluntara se intelege internarea la cererea sau cu
consimtamantul pacientului;
p) prin internare nevoluntara se intelege internarea impotriva vointei sau
fara consimtamantul pacientului.
CAP. 2
Promovarea si apararea sanatatii mintale si prevenirea imbolnavirilor
psihice
Art. 6
(1) Promovarea sanatatii mintale vizeaza modele de conduita si un mod de
viata sanatos, care cresc rezistenta la factorii perturbatori si reduc riscul
de aparitie a bolilor psihice.
(2) Promovarea sanatatii mintale se realizeaza prin mijloace educationale
si informationale specifice celor utilizate pentru promovarea bunastarii
fizice.
Art. 7
(1) Apararea sanatatii mintale consta in adoptarea de masuri de catre
institutiile abilitate prin lege, prin care sa se limiteze raspandirea
conceptiilor, atitudinilor si comportamentelor daunatoare pentru sanatatea
mintala, in special abuzul de substante psihoactive, violenta, comportamentul
sexual anormal si pornografia.
(2) Pentru a pune in aplicare aceste masuri Ministerul Sanatatii si
Familiei va colabora cu Ministerul Educatiei si Cercetarii, Ministerul de
Interne, Ministerul Tineretului si Sportului, Ministerul Muncii si
Solidaritatii Sociale, Consiliul National al Audiovizualului si cu organizatii
neguvernamentale, cu asociatii profesionale si cu alte organisme interesate.
Art. 8
(1) Prevenirea imbolnavirilor psihice se realizeaza prin programe
stiintifice, medicale, educationale si sociale, destinate:
a) intregii populatii - prevenire generala;
b) grupurilor de populatie cu risc semnificativ mai mare decat restul
populatiei de a dezvolta tulburari psihice - prevenire selectiva;
c) grupurilor de populatie cu risc inalt de imbolnavire psihica - prevenire
focalizata.
(2) Ministerul Sanatatii si Familiei, Academia de Stiinte Medicale si
institutele de sanatate publica stabilesc masuri specifice de identificare a
factorilor de risc biologic, psihologic si social la nivelul intregii populatii
si al diverselor grupuri de populatie.
(3) Ministerul Sanatatii si Familiei elaboreaza norme pentru depistarea
precoce a tulburarilor psihice si de restabilire cat mai rapida a sanatatii mintale,
exercitand totodata si controlul respectarii acestora.
Art. 9
Masurile privind promovarea si apararea sanatatii mintale, precum si
prevenirea imbolnavirilor psihice sunt active, integrate, multidisciplinare,
implicand si participarea individului, a familiei si a comunitatii.
CAP. 3
Evaluarea sanatatii mintale si proceduri de diagnostic al tulburarilor
psihice
Art. 10
(1) Evaluarea sanatatii mintale se efectueaza, prin examinare directa a
persoanei in cauza, numai de catre medicul psihiatru.
(2) Evaluarea se va efectua in institutii de sanatate mintala acreditate
conform legii.
Art. 11
Evaluarea sanatatii mintale se face cu consimtamantul liber, informat si
documentat al persoanei, cu exceptia situatiilor specifice, stabilite de lege.
In cazul in care persoana evaluata are dificultati in a aprecia implicatiile
unei decizii asupra ei insesi, aceasta poate beneficia de asistenta
reprezentantului personal sau legal.
Art. 12
Evaluarea starii de sanatate mintala se efectueaza la cererea persoanei, la
internarea voluntara a acesteia intr-o unitate psihiatrica sau la solicitarea
expresa a unor institutii autorizate, in conditiile unei internari silite.
Art. 13
(1) Obiectivul evaluarii este stabilirea diagnosticului.
(2) In anumite cazuri specificate de lege evaluarea are ca obiective
determinarea capacitatii psihice si a discernamantului, stabilirea
periculozitatii pentru sine sau pentru alte persoane, determinarea gradului de
incapacitate, invaliditate si handicap psihic. Evaluarea capacitatii psihice se
efectueaza pentru unele profesiuni care necesita acest fapt, categoriile urmand
sa fie stabilite prin norme.
Art. 14
(1) In evaluarea sanatatii mintale medicul psihiatru nu ia in considerare
criteriile neclinice, cum sunt: cele politice, economice, sociale, rasiale si
religioase, conflictele familiale sau profesionale ori nonconformismul fata de
valorile morale, sociale, culturale, politice sau religioase, dominante in
societate.
(2) Faptul ca o persoana a fost ingrijita ori spitalizata in trecut nu
justifica un diagnostic prezent sau viitor de tulburare psihica.
Art. 15
(1) Daca in urma evaluarii starii de sanatate mintala medicul psihiatru
constata prezenta unei tulburari psihice, diagnosticul se formuleaza in
conformitate cu clasificarea Organizatiei Mondiale a Sanatatii, in vigoare.
(2) Rezultatul evaluarii se formuleaza in conformitate cu principiile si
procedurile medicale in vigoare. El se consemneaza in sistemele de evidenta medicala
si este adus la cunostinta persoanei in cauza, reprezentantului sau personal
sau legal ori, la cererea expresa, autoritatilor in drept.
(3) In cazul in care in urma evaluarii efectuate se ajunge la
diagnosticarea unei tulburari psihice, medicul psihiatru are obligatia sa
formuleze un program terapeutic care se aduce la cunostinta pacientului sau
reprezentantului sau personal ori legal.
Art. 16
(1) Persoana care este evaluata din punct de vedere al sanatatii mintale
are dreptul la confidentialitatea informatiilor, cu exceptia situatiilor
prevazute de lege.
(2) Persoana in cauza sau reprezentantul sau legal are dreptul sa conteste
rezultatul evaluarii, sa solicite si sa obtina repetarea acesteia.
Art. 17
Evaluarea sanatatii mintale in cadrul expertizei medico-legale psihiatrice
se face in conformitate cu prevederile legale in vigoare.
CAP. 4
Servicii medicale si de ingrijiri de sanatate mintala
SECTIUNEA 1
Unitati de asistenta medicala pentru sanatatea mintala
Art. 18
(1) Serviciile medicale si de ingrijiri de psihiatrie sunt acordate in
cadrul sistemului de asigurari sociale de sanatate prin:
a) reteaua serviciilor de sanatate, predominant prin intermediul medicului
de familie;
b) structuri specializate de sanatate mintala.
(2) Serviciile medicale si de ingrijiri de psihiatrie se pot acorda si prin
reteaua de sanatate privata.
Art. 19
Asistenta medicala si ingrijirile primare de sanatate mintala sunt o
componenta a ingrijirilor de sanatate, ele fiind acordate atat in reteaua
ambulatorie de psihiatrie, cat si de catre medicul de familie.
Art. 20
Bolnavii psihici monitorizati prin sistemul de asistenta ambulatorie,
indiferent de statutul social pe care il au, beneficiaza de asistenta medicala
gratuita.
Art. 21
(1) In domeniul ocrotirii sanatatii mintale medicul de familie are
urmatoarele responsabilitati:
a) promovarea si apararea sanatatii mintale si preventia tulburarilor
psihice;
b) participarea la ingrijirea ambulatorie a tulburarilor psihice,
interventia terapeutica de urgenta in limitele competentei sale, conform
metodologiei elaborate de Ministerul Sanatatii si Familiei, trimiterea
persoanelor cu tulburari psihice catre reteaua de asistenta medicala si ingrijiri
de sanatate mintala.
(2) Pentru realizarea obiectivelor mentionate mai sus se asigura competenta
profesionistilor din reteaua primara prin formare profesionala continua.
(3) Serviciile medicale si ingrijirile de sanatate mintala, prestate in reteaua
de ingrijiri primare de sanatate, trebuie sa corespunda atat cantitativ, cat si
calitativ prevederilor legale in vigoare.
(4) Serviciile medicale si ingrijirile de sanatate mintala, prestate in
reteaua de sanatate privata, trebuie sa corespunda atat cantitativ, cat si
calitativ prevederilor prezentei legi.
Art. 22
Serviciile specializate de sanatate mintala se realizeaza prin urmatoarele
structuri:
a) centrul de sanatate mintala;
b) cabinetul psihiatric, cabinetul de evaluare, terapie si consiliere
psihologica, de psihoterapie si de logopedie;
c) centrul de interventie in criza;
d) servicii de ingrijire la domiciliu;
e) spitalul de psihiatrie;
f) stationarul de zi;
g) sectia de psihiatrie din spitalul general;
h) compartimentul de psihiatrie de legatura din spitalul general;
i) centre de recuperare si reintegrare sociala;
j) ateliere si locuinte protejate;
k) centrul de consultanta privind violenta in familie.
Art. 23
De serviciile medicale si de ingrijiri de sanatate mintala apartin si
furnizorii de servicii complementare ingrijirii psihiatrice, si anume:
consultanta, informare si educare publica a persoanelor cu tulburari psihice.
SECTIUNEA a 2-a
Norme de ingrijire
Art. 24
Persoanele cu tulburari psihice beneficiaza de asistenta medicala,
ingrijiri si protectie sociala de aceeasi calitate cu cele aplicate altor
categorii de bolnavi si adaptate cerintelor lor de sanatate.
Art. 25
Pentru asigurarea calitatii ingrijirilor serviciile de sanatate mintala
trebuie sa indeplineasca urmatoarele conditii:
a) sa fie accesibile din punct de vedere geografic, prin repartizarea
judicioasa in teritoriu a unitatilor din sectorul public;
b) sa asigure continuitatea ingrijirilor si acoperirea diversitatii
nevoilor de evaluare, tratament, reabilitare si reintegrare a persoanelor cu
tulburari psihice;
c) sa asigure si sa dezvolte modele de ingrijire comunitara;
d) sa dispuna, dupa caz, de personal medical, paramedical si auxiliar
calificat, in numar suficient si supus unui proces continuu de formare
profesionala;
e) sa dispuna de spatii, amenajari si echipamente care sa permita proceduri
de evaluare si terapie adecvate si active pentru asigurarea de ingrijiri
complete, in conformitate cu normele internationale;
f) sa asigure folosirea unor metode terapeutice si a unor mijloace care sa
restabileasca, sa mentina si sa dezvolte capacitatea persoanelor cu tulburari
psihice de a face fata singure propriilor inabilitati si handicapuri si de a se
autoadministra;
g) sa permita exercitarea drepturilor cetatenesti si a celor ce deriva din
calitatea de pacient, cu exceptia situatiilor prevazute de legislatia in
vigoare;
h) sa respecte si sa asigure conditii pentru viata particulara a persoanei
cu tulburari psihice;
i) sa respecte si sa fie adaptate convingerilor religioase si culturale ale
persoanelor cu tulburari psihice;
j) sa asigure accesul pacientilor la procesul de evaluare a ingrijirilor.
Art. 26
(1) Orice persoana cu tulburari psihice trebuie aparata de daunele pe care
ar putea sa i le produca administrarea nejustificata a unui medicament sau a
unor proceduri de diagnostic si tratament, de maltratarile din partea altor
pacienti, ale personalului de serviciu sau ale altor persoane ori de alte acte
de natura sa antreneze o suferinta fizica sau psihica.
(2) Ingrijirile oricarei persoane cu tulburari psihice se acorda in mediul
cel mai putin restrictiv, prin proceduri cat mai putin restrictive, care sa
respecte pe cat posibil integritatea sa fizica si psihica si sa raspunda in
acelasi timp nevoilor sale de sanatate, precum si necesitatii de a asigura
securitatea fizica a celorlalti.
Art. 27
Scopul ingrijirilor acordate oricarei persoane cu tulburari psihice este
apararea si intarirea autonomiei personale.
Art. 28
Tratamentul si ingrijirile acordate persoanei cu tulburari psihice se
bazeaza pe un program terapeutic individualizat, discutat cu pacientul,
revizuit periodic, modificat atunci cand este nevoie si aplicat de catre
personal calificat.
Art. 29
(1) In alcatuirea si in punerea in aplicare a programului terapeutic
medicul psihiatru este obligat sa obtina consimtamantul pacientului si sa
respecte dreptul acestuia de a fi asistat in acordarea consimtamantului.
(2) Medicul psihiatru poate institui tratamentul fara obtinerea
consimtamantului pacientului in urmatoarele situatii:
a) comportamentul pacientului reprezinta un pericol iminent de vatamare
pentru el insusi sau pentru alte persoane;
b) pacientul nu are capacitatea psihica de a intelege starea de boala si
necesitatea instituirii tratamentului medical;
c) pacientul a fost pus sub interdictie in urma unei proceduri juridice
anterioare si s-a instituit tutela;
d) pacientul este minor, medicul psihiatru fiind obligat sa solicite si sa
obtina consimtamantul reprezentantului personal sau legal al pacientului.
(3) In situatiile prevazute la alin. (2) lit. a) si b), in care nu se
obtine sau nu se poate obtine consimtamantul reprezentantului personal ori
legal al pacientului, medicul psihiatru actioneaza pe propria raspundere,
instituind procedurile de diagnostic si tratament pe care le considera necesare
pe perioada strict necesara atingerii scopului urmarit. Aceste cazuri vor fi
notificate si supuse analizei comisiei de revizie a procedurii, in conformitate
cu prevederile art. 52.
Art. 30
Consimtamantul poate fi retras in orice moment de catre pacient sau de
reprezentantul sau personal ori legal, medicul psihiatru avand obligatia sa
informeze pacientul sau reprezentantul sau personal ori legal asupra urmarilor
intreruperii tratamentului. Medicul psihiatru are dreptul de a continua
aplicarea masurilor terapeutice pe perioada strict necesara in cazul in care
apreciaza ca intreruperea tratamentului are drept consecinta aparitia
periculozitatii pentru sine sau pentru alte persoane, din cauza bolii. Aceste
cazuri vor fi notificate si supuse analizei comisiei de revizie a procedurii,
in conformitate cu prevederile art. 52.
Art. 31
In situatiile in care medicul psihiatru suspecteaza existenta unui conflict
de interese intre pacient si reprezentantul sau personal sesizeaza parchetul
pentru desemnarea unui reprezentant legal.
Art. 32
Toate deciziile terapeutice se comunica imediat pacientului si se
consemneaza in dosarul medical al acestuia in cel mai scurt termen.
Art. 33
(1) Intreaga echipa terapeutica este obligata sa pastreze
confidentialitatea informatiilor, cu exceptia situatiilor prevazute de prezenta
lege.
(2) Situatiile in care pot fi dezvaluite informatii referitoare la o
persoana cu tulburare psihica sunt urmatoarele:
a) exista o dispozitie legala in acest sens;
b) stabilirea vinovatiei in cazul unei infractiuni prevazute de lege;
c) acordul persoanei in cauza;
d) este necesara pentru exercitarea profesiunii, cu conditia respectarii
anonimatului persoanei in cauza.
(3) Pot fi transmise dosare si informatii medicale intre diferite unitati
sanitare, la cerere sau cu ocazia transferului, daca pacientul accepta
transferul.
(4) Cand anumite informatii referitoare la un tratament actual sau trecut
privind un pacient sunt necesare unei instante de judecata sau Colegiului
Medicilor din Romania, care judeca in legatura cu o cauza, medicul curant este
autorizat sa aduca dovezi de orice fel privind pacientul si comunicari ale
informatiilor aflate sub semnul confidentialitatii.
(5) Orice pacient sau fost pacient are acces la toata documentatia medicala
din serviciile unde a fost ingrijit, cu exceptia cazurilor in care:
a) dezvaluirea unor asemenea documente medicale ar putea sa fie in
detrimentul sanatatii sale fizice si mintale, acest fapt fiind stabilit de
catre medicul-sef sau de catre medicul curant;
b) a fost efectuata o specificatie scrisa asupra riscului acestui efect pe
dosarul pacientului, aplicata numai persoanelor care sunt pacienti in prezent,
nu si fostilor pacienti.
Art. 34
(1) Orice pacient sau fost pacient are dreptul de a inainta plangeri in
conformitate cu dispozitiile legale in vigoare.
(2) Plangerile pacientilor pot fi formulate si de reprezentantii personali
sau legali ai acestora privind incalcarea drepturilor pacientilor prevazute de
prezenta lege.
SECTIUNEA a 3-a
Drepturile persoanelor cu tulburari psihice
Art. 35
(1) Orice persoana cu tulburari psihice are dreptul la cele mai bune
servicii medicale si ingrijiri de sanatate mintala disponibile.
(2) Orice persoana care sufera de tulburari psihice sau care este ingrijita
ca atare trebuie tratata cu omenie si in respectul demnitatii umane si sa fie
aparata impotriva oricarei forme de exploatare economica, sexuala sau de alta
natura, impotriva tratamentelor vatamatoare si degradante.
(3) Nu este admisa nici o discriminare bazata pe o tulburare psihica.
(4) Orice persoana care sufera de o tulburare psihica are dreptul sa
exercite toate drepturile civile, politice, economice, sociale si culturale
recunoscute in Declaratia Universala a Drepturilor Omului, precum si in alte
conventii si tratate internationale in materie, la care Romania a aderat sau
este parte, cu exceptia cazurilor prevazute de lege.
(5) Orice persoana care sufera de o tulburare psihica are dreptul, in
masura posibilului, sa traiasca si sa lucreze in mijlocul societatii.
Administratia publica locala, prin organismele competente, asigura integrarea
sau reintegrarea in activitati profesionale corespunzatoare starii de sanatate
si capacitatii de reinsertie sociala si profesionala a persoanelor cu tulburari
psihice.
(6) Orice persoana cu tulburare psihica are dreptul sa primeasca ingrijiri
comunitare, in sensul definit de prezenta lege.
Art. 36
(1) Orice pacient cu tulburari psihice are dreptul la:
a) recunoasterea de drept ca persoana;
b) viata particulara;
c) libertatea de comunicare, in special cu alte persoane din unitatea de
ingrijire, libertatea de a trimite si de a primi comunicari particulare fara
nici un fel de cenzura, libertatea de a primi vizite particulare ale unui
consilier ori ale unui reprezentant personal sau legal si, ori de cate ori este
posibil, si ale altor vizitatori, libertatea de acces la serviciile postale si
telefonice, precum si la ziare, la radio si la televiziune;
d) libertatea religioasa sau de convingere.
(2) Mediul si conditiile de viata in serviciile de sanatate mintala trebuie
sa fie pe cat posibil cat mai apropiate de viata normala a persoanelor de
varsta corespunzatoare.
(3) Pentru petrecerea timpului liber orice pacient cu tulburari psihice are
dreptul la:
a) mijloace de educatie;
b) posibilitati de a cumpara sau de a primi articolele necesare vietii
zilnice, distractiilor sau comunicarii;
c) mijloace care sa permita pacientului sa se consacre unor ocupatii active,
adaptate mediului sau social si cultural, incurajari pentru folosirea acestor
mijloace si masuri de readaptare profesionala de natura sa ii usureze
reinsertia in societate.
(4) Pacientul nu poate fi obligat sa presteze o munca fortata.
(5) Activitatea efectuata de catre un pacient intr-un serviciu de sanatate
mintala nu trebuie sa permita exploatarea fizica sau psihica a acestuia.
Art. 37
Studiile clinice si tratamentele experimentale, psihochirurgia sau alte
tratamente susceptibile sa provoace vatamari integritatii pacientului, cu
consecinte ireversibile, nu se aplica unei persoane cu tulburari psihice decat
cu consimtamantul acesteia, in cunostinta de cauza, si cu conditia aprobarii de
catre comitetul de etica din cadrul unitatii de psihiatrie, care trebuie sa se
declare convins ca pacientul si-a dat cu adevarat consimtamantul, in cunostinta
de cauza, si ca acesta raspunde interesului pacientului.
Art. 38
(1) Din momentul admiterii intr-un serviciu de sanatate mintala fiecare pacient
trebuie sa fie informat de indata ce este posibil, intr-o forma si intr-un
limbaj pe care sa poata sa le inteleaga, asupra drepturilor sale, in
conformitate cu prevederile legii, iar aceasta informare va fi insotita de
explicarea drepturilor si a mijloacelor de a le exercita.
(2) Daca pacientul nu este capabil sa inteleaga aceste informatii si atat
timp cat aceasta incapacitate va dura, drepturile sale vor fi aduse la
cunostinta reprezentantului sau personal sau legal.
(3) Pacientul care are capacitatea psihica pastrata are dreptul sa
desemneze persoana care va fi informata in numele sau, precum si persoana care
va fi insarcinata sa ii reprezinte interesele pe langa autoritatile
serviciului.
Art. 39
Persoanele care executa pedepse cu inchisoarea sau care sunt detinute in
cadrul unei urmariri sau al unei anchete penale si despre care s-a stabilit ca
au o tulburare psihica, precum si persoanele internate in spitalul de
psihiatrie ca urmare a aplicarii masurilor medicale de siguranta prevazute de
Codul penal primesc asistenta medicala si ingrijirile de sanatate mintala
disponibile, conform prevederilor legii.
CAP. 5
Internarea intr-o unitate de psihiatrie
Art. 40
Internarea intr-o unitate de psihiatrie se face numai din considerente
medicale, intelegandu-se prin acestea proceduri de diagnostic si de tratament.
SECTIUNEA 1
Internarea voluntara
Art. 41
Internarea voluntara se aplica in acelasi mod ca si primirea in orice alt
serviciu medical si pentru orice alta boala.
Art. 42
Internarea voluntara intr-un serviciu de psihiatrie se realizeaza cu
respectarea normelor de ingrijire si a drepturilor pacientului, prevazute la
art. 25 - 28, art. 29 alin. (1) si la art. 32 - 38.
Art. 43
Orice pacient internat voluntar intr-un serviciu de sanatate mintala are
dreptul de a se externa la cerere, in orice moment, cu exceptia cazului in care
sunt intrunite conditiile care justifica mentinerea internarii impotriva
vointei pacientului.
SECTIUNEA a 2-a
Internarea nevoluntara
Art. 44
Procedura de internare nevoluntara se aplica numai dupa ce toate
incercarile de internare voluntara au fost epuizate.
Art. 45
O persoana poate fi internata prin procedura de internare nevoluntara numai
daca un medic psihiatru abilitat hotaraste ca persoana sufera de o tulburare
psihica si considera ca:
a) din cauza acestei tulburari psihice exista pericolul iminent de vatamare
pentru sine sau pentru alte persoane;
b) in cazul unei persoane suferind de o tulburare psihica grava si a carei
judecata este afectata, neinternarea ar putea antrena o grava deteriorare a
starii sale sau ar impiedica sa i se acorde tratamentul adecvat.
Art. 46
Internarea nevoluntara se realizeaza numai in spitale de psihiatrie care au
conditii adecvate pentru ingrijiri de specialitate in conditii specifice.
Art. 47
(1) Solicitarea internarii nevoluntare a unei persoane se realizeaza de
catre:
a) medicul de familie sau medicul specialist psihiatru care are in ingrijire
aceasta persoana;
b) familia persoanei;
c) reprezentantii serviciilor abilitate ale administratiei publice locale;
d) reprezentantii politiei, jandarmeriei, parchetului sau ai pompierilor.
(2) Motivele solicitarii internarii nevoluntare se certifica sub semnatura
de catre persoanele mentionate la alin. (1), cu specificarea propriilor date de
identitate, descrierea circumstantelor care au condus la solicitarea de
internare nevoluntara, a datelor de identitate ale persoanei in cauza si a
antecedentelor medicale cunoscute.
Art. 48
Transportul persoanei in cauza la spitalul de psihiatrie se realizeaza, de
regula, prin intermediul serviciului de ambulanta. In cazul in care
comportamentul persoanei in cauza este vadit periculos pentru sine sau pentru
alte persoane, transportul acesteia la spitalul de psihiatrie se realizeaza cu
ajutorul politiei, jandarmeriei, pompierilor, in conditiile respectarii tuturor
masurilor posibile de siguranta si respectarii integritatii fizice si demnitatii
persoanei.
Art. 49
Medicul psihiatru, dupa evaluarea starii de sanatate mintala a persoanei
aduse si dupa aprecierea oportunitatii internarii nevoluntare, are obligatia de
a informa imediat persoana respectiva cu privire la hotararea de a o supune
unui tratament psihiatric, precum si de a informa reprezentantul personal sau
legal al pacientului, in termen de cel mult 72 de ore, asupra acestei hotarari.
Art. 50
Daca medicul nu detine informatii referitoare la existenta sau la adresa
unui reprezentant personal ori legal al pacientului, are obligatia de a informa
autoritatea tutelara.
Art. 51
Daca medicul psihiatru considera ca nu exista motive medicale pentru
internare nevoluntara, nu va retine persoana adusa si va inscrie decizia sa, cu
motivarea respectiva, in documentatia medicala.
Art. 52
(1) Decizia de internare nevoluntara se confirma in termen de cel mult 72
de ore, pe baza notificarii facute de catre medicul care a internat pacientul,
de catre o comisie de revizie a procedurii, alcatuita din 3 membri numiti de
directorul spitalului, si anume: 2 psihiatri, pe cat posibil altii decat cel
care a internat persoana, si un medic de alta specialitate sau un reprezentant
al societatii civile.
(2) Aceasta comisie procedeaza la examinarea periodica a pacientului
internat nevoluntar, in termen de maximum 15 zile, sau la solicitarea medicului
care are pacientul in ingrijire.
(3) Comisia are obligatia de a consemna decizia luata in dosarul medical al
pacientului si de a informa pacientul si reprezentantul sau personal sau legal
asupra deciziei luate.
Art. 53
(1) Decizia de internare nevoluntara este notificata in cel mult 24 de ore
si este supusa revizuirii parchetului de pe langa instanta judecatoreasca
competenta. In acest scop unitatea spitaliceasca in care se afla internat
pacientul este obligata sa puna la dispozitie parchetului de pe langa instanta
judecatoreasca competenta documentele medicale referitoare la pacientul in
cauza.
(2) In situatia in care parchetul de pe langa instanta judecatoreasca
competenta considera ca internarea nevoluntara este nejustificata, se va
dispune efectuarea unei noi examinari psihiatrice de catre o alta comisie
medico-legala, in conditiile prevazute de legislatia in vigoare.
Art. 54
(1) Impotriva hotararii de internare nevoluntara pacientul, reprezentantul
personal sau legal al acestuia poate sesiza instanta judecatoreasca competenta,
potrivit legii. In cadrul procesului, daca starea sa o permite, pacientul este
audiat de catre judecator; in situatia in care acest lucru nu este posibil,
judecatorul se deplaseaza la unitatea in care este internat pacientul pentru
audieri. Judecarea se face in procedura de urgenta.
(2) Pacientul, familia sau reprezentantul sau legal ori personal are
dreptul sa solicite efectuarea unei noi expertize medico-legale psihiatrice, in
conditiile prevazute de legislatia in vigoare.
Art. 55
In cazul in care un pacient internat voluntar isi retrage consimtamantul si
sunt intrunite conditiile prevazute la art. 45, medicul psihiatru curant
declanseaza procedura de mentinere a internarii nevoluntare.
Art. 56
In situatia in care nu se mai constata conditiile care au determinat
hotararea de internare nevoluntara, fapt confirmat si de medicul psihiatru care
are in ingrijire pacientul, comisia de revizie a procedurii decide externarea
dupa examinarea directa a pacientului. In acest caz pacientul are dreptul de a
parasi imediat unitatea spitaliceasca sau poate solicita continuarea tratamentului
in urma consimtamantului scris.
Art. 57
(1) Daca instanta judecatoreasca competenta nu autorizeaza internarea
nevoluntara sau retrage autorizatia, persoana in cauza are dreptul de a parasi
imediat unitatea spitaliceasca sau poate solicita, in urma consimtamantului
scris, continuarea tratamentului.
(2) Daca o persoana aflata in procedura de internare nevoluntara paraseste
unitatea spitaliceasca fara sa existe decizia comisiei de revizie a procedurii
sau hotararea instantei de judecata competente, unitatea spitaliceasca are
obligatia de a sesiza imediat organele de politie si parchetul de pe langa
instanta judecatoreasca competenta, precum si familia, reprezentantul personal
sau legal al pacientului.
Art. 58
Pacientul internat nevoluntar este tratat in conditii similare celor in
care sunt ingrijiti ceilalti pacienti din unitatea de psihiatrie respectiva, cu
respectarea prevederilor art. 37.
Art. 59
(1) Restrictiile privind libertatile individuale ale pacientului internat
nevoluntar sunt limitate de starea sa de sanatate si de eficienta
tratamentului. Nu pot fi limitate drepturile pacientului privind:
a) comunicarea, conform dorintei sale, cu orice autoritate cu atributii in
domeniul de competenta legat de situatia sa, cu membrii familiei sau cu
avocatul;
b) accesul la corespondenta personala si utilizarea telefonului in scop
privat;
c) accesul la presa sau la publicatii;
d) dreptul la vot, daca nu se afla intr-o situatie de restrangere a
drepturilor cetatenesti;
e) exercitarea libera a credintei religioase.
(2) Pacientul internat nevoluntar are dreptul de a fi informat asupra
regulamentului de functionare a unitatii spitalicesti.
(3) Internarea nevoluntara nu constituie o cauza de restrangere a
capacitatii juridice a pacientului.
CAP. 6
Sanctiuni
Art. 60
Nerespectarea de catre profesionistii in domeniul sanatatii mintale a
confidentialitatii datelor despre persoana cu tulburari psihice, a principiilor
si a procedurilor referitoare la obtinerea consimtamantului, a instituirii si a
mentinerii tratamentului, a procedurilor de internare nevoluntara a
pacientului, precum si a drepturilor pacientului internat atrage, dupa caz,
raspunderea disciplinara, contraventionala sau penala, conform prevederilor
legale.
CAP. 7
Finantarea serviciilor de sanatate mintala
Art. 61
Serviciile medicale si de ingrijiri de sanatate mintala acordate
persoanelor asigurate se finanteaza din bugetul asigurarilor sociale de
sanatate.
Art. 62
Activitatile profilactice din patologia psihiatrica si psihosociala, precum
si ingrijirile preventive de sanatate mintala se finanteaza de la bugetul de
stat.
CAP. 8
Dispozitii tranzitorii si finale
Art. 63
Ministerul Sanatatii si Familiei, in colaborare cu Ministerul Justitiei,
Ministerul Educatiei si Cercetarii, Ministerul Muncii si Solidaritatii Sociale,
Casa Nationala de Asigurari de Sanatate, precum si organele administratiei
publice locale vor lua masurile de punere in aplicare a prevederilor prezentei
legi.
Art. 64
Pe data intrarii in vigoare a prezentei legi se abroga Decretul nr.
313/1980 privind asistenta bolnavilor psihici periculosi, publicat in Buletinul
Oficial, Partea I, nr. 83 din 16 octombrie 1980.
Aceasta lege a fost adoptata de Camera Deputatilor in sedinta din 27 iunie
2002, cu respectarea prevederilor art. 74 alin. (2) din Constitutia Romaniei.
PRESEDINTELE CAMEREI DEPUTATILOR
VALER DORNEANU
Aceasta lege a fost adoptata de Senat in sedinta din 27 iunie 2002, cu
respectarea prevederilor art. 74 alin. (2) din Constitutia Romaniei.
p. PRESEDINTELE SENATUI,
DORU IOAN TARACILA